Idomybes
Pagimdžiau sūnų nuo savo vyro brolio dvynio
![](https://bigbenas.lt/wp-content/uploads/2024/07/2-4-780x405.jpeg)
Šį faktą sužinojau tik po 20 metų…
Noriu pasidalinti istorija iš asmeninio gyvenimo. Visai neseniai sužinojau, kad aš nevalingai, pati to nežinodama, buvau neištikima vyrui. Šio patikrinimo iniciatorius buvo jis.
Mes su Viktoru susituokėme brandžiame amžiuje. Mums abiem buvo jau virš 30. Viktoras kartą jau buvo vedęs, bet dar jaunystėje. Vaikų jis neturėjo. O man santuoka su juo buvo pirmoji.
Sutuoktinis turėjo dvynį Valentiną. Jis neseniai išsiskyrė. Su jo buvusia žmona liko dukra ir sūnus. Norėjau greičiau pastoti ir vyrui išūžiau ausis apie tai. Bet mums niekaip nepavyko. Nurašiau šį faktą amžiui. Juk mes buvome nejauni, o tokiame amžiuje viskas pavyksta ne iškart.
Kartą vyras mane įspėjo, kad užtruks darbe. Pasakė, kad jo nelaukčiau, o gulčiau ir ilsėčiausi.
Paklausiau jo. Viktoras grįžo pirmą valandą nakties, nusiprausė ir atsigulė. Ėmė lįsti prie manęs ir tarp mūsų buvo aistringa meilės naktis. Vyras pabudo anksti ryte ir išskubėjo į darbą. Tai dabar man aišku, kas ir kaip.
Po kelių savaičių pamačiau lemtingąsias dvi juosteles. Kai Viktoras sužinojo, kad taps tėčiu, buvo devintame danguje iš laimės. Jis labai jautriai elgėsi su manimi.
Netrukus susilaukiau sūnaus Jurgio. Vyras pareikalavo, kad krikštatėviu taptų jo brolis. Aš nesipriešinau. Jurgutis augo tvirtas ir geras berniukas. Jis buvo labai panašus į Viktorą. Sėkmingai baigė mokyklą ir įstojo į universitetą.
Paskutiniame kurse supažindino mus su savo išrinktąja. Tuo metu mes už paskolą nupirkome butą ir ruošėme jį jaunųjų atsikraustymui. Visada maniau, kad jauna šeima turi gyventi atskirai. Vieną dieną nusprendžiau perrinkti daiktus, ką atiduosiu jauniesiems į butą. Aptikau keistus popierius. Jie buvo panašūs į medicinines išvadas.
Ėmiau skaityti ir paaiškėjo, kad mano vyrui dar prieš 20 metų nustatė nevaisingumo diagnozę. Buvau labai nustebusi ir nesupratau, kodėl Viktoras man tada nieko nepasakė. Dar didesnė mįslė buvo tai, kad aš pagimdžiau sūnų, esant tokiai sutuoktinio diagnozei.
Nusprendžiau, kad tai tiesiog stebuklas ir pristojau prie vyro su klausinėjimais. Tada jis man ir išklojo visą tiesą.
Pasirodė, kad su buvusia žmona dėl to ir išsiskyrė. Jis jai siūlė pagimdyti nuo dvynio, tačiau ji nepanoro. Su manimi jis atsižvelgė į visas praeities klaidas ir nusprendė nieko nesakyti, o įgyvendinti savo idėją. Pasirodė, kad tą aistringą naktį man į lovą jis pasiuntė savo brolį.
Aš iki šiol negaliu nurimti. Man reikia priimti šią informaciją, tačiau tai nelengva. Iš vienos pusės suprantu, kad Viktoras tai padarė vedamas gerų ketinimų, o iš kitos pusės nesuprantu, kaip su tuo gyventi.
Po savaitės svarstymų nusprendžiau atleisti vyrui. Viktoras mane apkabino ir padėkojo už supratimą. Mes gyvename kaip anksčiau ir niekada daugiau negrįžtame prie šios temos. Ji liko toli praeityje.